RESUM+LECTURA+CAP.+4

Resum del capítol 4 del Fedó. Idees principals que ens vol transmetre.
Capítol 4 Línia 2235 || Teoria de les idees || Fa referència al capítol anterior, en el qual parlen sobre la relació de les idees i el món material del que parlava Fedó. || // “Van acordar que cada una de les idees era quelcom real i que les altres coses en participen i reben d’elles el nom que tenen.” // || Capítol 4 Línia 2250 || Relativitat segons Plató || Fa referència a la visió de Plató sobre la relativitat. Diu que quelcom pot ser major o menor respecte una altre cosa, però mai podrà ser les dues a l’hora davant d’una sola. || // “Ni Fedó és més alt [...] perquè Fedó és Fedó, sinó perquè Fedó té una grandària en comparança amb la petitesa de Símmies.” // || Cap 14 Línia 2265 Línia 2293 Línia 2322 || La Teoria dels Contraris || Cap forma o idea no admet mai el seu contrari, i si un contrari esdevé el seu contrari o bé li cedeix el lloc (es retira) o bé quedarà destruït. Per exemple, allò que és gran no pot ser petit. || // “Ara diem que el contrari no pot esdevenir mai en si mateix el contrari del que és, tant en nosaltres com en la natura”. // // “El foc per la seva banda, quan se li acosti la fredor, o li cedirà el lloc o quedarà destruït, ja que mai no gosaria acollir la fredor i continuar essent el que era, foc i fred”. // // “La grandària que hi ha en nosaltres no admet mai la petitesa”. // || Cap 14 Línia 2317 Línia 2349 || Els contraris directes i els indirectes. || -Plató explica que hi ha coses que sense ser contràries, s’exclouen mútuament perquè participen d’idees o formes de que sí són contràries. Ho aplica per exemple a la idea de la neu i el foc. La neu i el foc no són contraris entre si, però s’exclouen mútuament perquè la neu participa del fred i el foc participa de la calor. I fred i calor sí que són contraris.Per tant, foc i neu són oposats indirectes, perquè tenen unes propietats (calor-fred) que s’oposen directament. -Plató també aplica la teoria dels contraris amb els nombres parells i senars. Aquests termes fruit d’un pacte, d’una convenció designen conceptes incompatibles entre si. No podem afirmar que la sèrie de nombres 3, 5 i 7 és contrària a la sèrie 2, 4 i 6. Els nombres parells tenen característiques diferents als senars, amb la qual cosa no els podem titllar de contraris sinó d’incompatibles. En el moment que diem que un nombre hipotèticament passa de ser senar a parell o a l’inversa, afirmarem que abans que aquesta situació es complexi, aquest nombre en qüestió desapareixerà. Per tant, la idea d’un parell no entrarà mai en un nombre senar, o al contrari. || “// Sembla que no són només aquells contraris dels quals parlàvem els que no són compatibles entre si, sinó que tampoc no ho són aquelles coses que, sense ser contràries entre si, tenen sempre en elles aquests contraris. Aquestes coses sembla que no admeten aquella idea que és contrària a la que hi ha en elles, sinó que, així que es presenta, o deixen d'existir o es retiren”. // || Cap.14:línia 2445 || Qualitats de les idees || Per poder aplicar una idea, hem de tenir en compte les seves qualitats .Com es diu al text que un cos esdevindrà calent pel foc, s'interpreta que qualsevol esdevindrà malalt per la febre i no pel terme de la malaltia. De la mateixa forma,un nombre esdevindrà senar per la unitat i no pas per la paritat. || // " //// En efecte, si em preguntessis què s'ha de produir en un cos perquè esdevingui calent, no et donaria aquella resposta segura d'ignorant que diu que ha de ser la calor, sinó que, a partir del que ara hem dit, te'n donaria una de més subtil, a saber, que ha de ser el foc. // I si em diguessis què s'ha de produir en un nombre perquè esdevingui senar,no et diré la paritat,sinó la unitat.” || Cap.14:línia 2469 ||  L'ànima és inmortal ||  L'ànima no pot admetre la mort  (el seu contrari), com s'ha demostrat abans. Per tant, si l'ànima no tolera la mort perquè és font de vida podem afirmar que, com que és incapaç de morir, és immortal.  || // “Bé. I allò que no admet la mort com ho anomenem? -Immortal -respongué. -Ara bé, l'ànima no admet la mort? -No. -Per tant, l'ànima és immortal? -És immortal. // “ || Capítol 14  Línia 2469  Línia 2501 ||  L’ànima és indestructible i immortal. || Com s’ha dit anteriorment, els contraris no poden admetre els seus contraris. Pertant, l’ànima, que representa la idea de vida, no admet el seu contrari, que és la mort, així doncs, l’ànima és immortal i es va reencarnant en diversos cossos fins que aquets moren, i així successivament. Si l’ànima no admet la mort tampoc accepta la destrucció i, pertant, és eterna. Quan mort un individu, l’ànima queda lliure i alliberada de la seva presó mentre que el cos mor. || // “Perquè si l’immortal és indestructible, serà impossible que l’ànima quedi destruïda quan la mort ve contra ella”. // // “Així, doncs, quan la mort sobrevé a l’home, sembla que ha de morir la part mortal que hi ha en ell; però la immortal, deixant el seu lloc a la mort, es retira i se’n va intacta”. // || Capítol 14 Línia 2492 || Consideracions finals sobre l’ànima indestructible. || Sòcrates exposa queles ànimes són immorals, i pertant, no seràn mai destruïdes sinó que aniràn a l’Hades a gaudir d’una vida millor. || // “L’ànima és immortal i indestructible, i realment les nostres ànimes es trobaran a l’Hades”. // ||
 * CAPÍTOL/LÍNIA ** ||
 * TEMA / TESI ** ||
 * COMENTARI ** ||
 * TEXT ** ||
 * TEXT ** ||